Cesare Beccaria | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 15. marts 1738 ![]() Milano, Italien ![]() |
Død | 20. november 1794 (56 år) ![]() Milano, Italien ![]() |
Dødsårsag | Slagtilfælde ![]() |
Gravsted | Mojazza gravlund ![]() |
Nationalitet | ![]() |
Barn | Giulia Beccaria ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Universitetet i Pavia ![]() |
Medlem af | Accademia dei Pugni (1761-1766) ![]() |
Beskæftigelse | Jurist, økonom, filosof, kriminolog ![]() |
Arbejdsgiver | Universitetet i Milano ![]() |
Kendte værker | Om forbrydelse og straf ![]() |
Bevægelse | Italiensk romantisme ![]() |
Påvirket af | Charles-Louis de Secondat Montesquieu, Claude Adrien Helvétius, David Hume, Denis Diderot, Pietro Verri med flere ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Cesare, marquis af Beccaria-Bonesana (født 15. marts 1738 i Milano, død 28. november 1794) var en italiensk filosof og politiker, der mest er kendt for sin afhandling Dei delitti e delle pene (Om forbrydelse og straf) (1764), som talte imod brugen af tortur og dødsstraffe, og var et grundlæggende værk indenfor pønologien.